Legea Vexler: ce a fost adoptat, cine este inițiatorul și de ce a izbucnit scandalul

În decembrie 2025, Parlamentul României a adoptat, după reexaminare, una dintre cele mai controversate inițiative legislative ale ultimilor ani, cunoscută în spațiul public sub denumirea neoficială de „legea Vexler”. Deși, juridic, nu poartă acest nume, proiectul este asociat cu deputatul Silviu Vexler și vizează modificarea substanțială a legislației privind combaterea extremismului, antisemitismului și negării Holocaustului.

Adoptarea legii a generat tensiuni majore în Parlament, proteste în stradă și o dezbatere publică aprinsă despre limitele libertății de exprimare și despre modul în care statul român își gestionează memoria istorică.

Cine este Silviu Vexler și de ce contează rolul său

Silviu Vexler este deputat în Parlamentul României din partea minorităților naționale și reprezintă Federația Comunităților Evreiești din România. Activitatea sa politică este concentrată, de mai mulți ani, pe teme legate de combaterea antisemitismului, educația despre Holocaust și prevenirea extremismului.

Profilul său public este strâns legat de Institutul Național pentru Studierea Holocaustului din România „Elie Wiesel” și de eforturile României de a alinia legislația internă la standardele europene în domeniul combaterii discursului instigator la ură. Detalii despre activitatea sa pot fi consultate inclusiv pe Wikipedia și pe site-ul Camerei Deputaților:
https://www.cdep.ro/pls/parlam/structura2015.mp?idm=335

Ce lege a fost adoptată, concret

Actul normativ adoptat în decembrie 2025 este, în realitate, o lege de modificare și completare a două texte deja existente:

Ordonanța de Urgență nr. 31/2002 privind interzicerea organizațiilor și simbolurilor fasciste, legionare, rasiste sau xenofobe
Legea nr. 157/2018 privind prevenirea și combaterea antisemitismului

Textul integral al proiectului poate fi consultat pe site-ul Senatului și al Camerei Deputaților:
https://www.cdep.ro/pls/proiecte/upl_pck2015.proiect?idp=22378
https://www.senat.ro/Legis/Lista.aspx?cod=26743

Prin aceste modificări, legea introduce pedepse mai mari pentru inițierea, constituirea, sprijinirea sau aderarea la organizații cu caracter fascist, legionar, rasist sau xenofob, pedepse care pot ajunge până la zece ani de închisoare. De asemenea, este incriminată explicit distribuirea de materiale cu astfel de conținut, inclusiv prin intermediul internetului și al rețelelor sociale.

Un alt punct sensibil este sancționarea negării, justificării sau minimalizării evidente a Holocaustului și a crimelor de genocid sau împotriva umanității, aspect care exista deja în legislația românească, dar care este acum formulat mai strict.

De ce a izbucnit scandalul în Parlament

Dezbaterile parlamentare au fost extrem de tensionate. Opoziția, în special parlamentari din AUR, SOS România și alte formațiuni naționaliste, a acuzat legea de formulări vagi și de potențial abuz. Argumentul central al criticilor este că noțiuni precum „materiale fasciste” sau „promovare” pot fi interpretate arbitrar, deschizând calea unor dosare penale pentru opinii, lucrări istorice sau exprimări simbolice.

Ședințele Camerei Deputaților au degenerat în scandal public, cu acuzații directe, întreruperi și gesturi demonstrative, relatate pe larg de presa centrală:
https://www.g4media.ro/scandal-in-camera-deputatilor-silviu-vexler-initiatorul-legii-care-combate-extremismul-a-rupt-in-mod-simbolic-in-plen-o-fotografie-cu-portretele-lui-eminescu-goga-si-eliade-personalitati-cont.html
https://www.antena3.ro/politica/scandal-la-adoptarea-legii-vexler-in-parlament-770688.html

În acest context, legea a fost contestată la Curtea Constituțională, iar președintele României a cerut reexaminarea ei, invocând lipsa de claritate a unor articole. CCR a respins sesizările, iar Parlamentul a votat din nou legea în forma inițială, trimițând-o spre promulgare.

Reacții în societate și proteste în stradă

Scandalul nu s-a limitat la Parlament. În spațiul public și pe rețelele sociale au apărut campanii virulente împotriva legii, unele dintre ele folosind un discurs radical sau conspiraționist. Au existat proteste în București și în alte orașe, unde participanții au susținut că legea ar duce la „interzicerea istoriei” sau la „cenzură politică”.

Paradoxal, mai multe organizații civice și instituții internaționale au susținut legea, considerând-o un pas necesar pentru combaterea radicalizării și a propagandei extremiste, mai ales în mediul online. O analiză amplă a acestor reacții a fost publicată de Europa Liberă România:
https://romania.europalibera.org/a/miza-scandalului-adoptarii-legii-vexler/33626603.html

Impactul asupra românului de rând și al libertății de exprimare

Dincolo de dezbaterea politică și juridică, una dintre cele mai frecvente întrebări este dacă această lege afectează direct viața cetățeanului obișnuit. Din punct de vedere strict legal, actul normativ nu vizează conversațiile private, opiniile exprimate în cerc restrâns sau critica politică față de stat și instituții. Românul de rând nu devine, prin simpla exprimare a nemulțumirilor sau a opiniilor personale, subiect al legii.

Efectele apar însă în spațiul public, în special online. Prin extinderea noțiunilor de „materiale”, „promovare” și „justificare”, legea introduce o zonă de interpretare care poate afecta modul în care oamenii scriu, distribuie sau comentează conținut pe rețelele sociale, bloguri sau platforme video. Nu orice opinie este sancționată, dar contextul, tonul și formularea devin esențiale.

În acest cadru apare un fenomen frecvent invocat de juriști și sociologi: autocenzura. Fără a fi constrânși explicit, unii cetățeni pot evita subiecte istorice sensibile, pot renunța la analize sau pot șterge conținut mai vechi, de teama unor interpretări juridice diferite. Impactul nu este unul imediat și generalizat, ci gradual, legat de percepția riscului și de nivelul de încredere în instituțiile statului.

Astfel, legea nu anulează libertatea de exprimare, dar o face mai prudentă, mai calculată, mai atentă la context. Într-o societate cu un nivel scăzut de încredere în aplicarea uniformă a legii, acest efect indirect este unul real și explică o parte importantă din reacțiile publice generate de adoptarea actului normativ.

Concluzie

Legea asociată numelui lui Silviu Vexler nu este doar o modificare tehnică a unor acte normative, ci un punct de tensiune major în societatea românească. Ea pune față în față două principii sensibile: nevoia de a combate extremismul și antisemitismul, pe de o parte, și protejarea libertății de exprimare și a dezbaterii istorice, pe de altă parte.

Indiferent de poziție, un lucru este clar: dezbaterea generată de această lege arată cât de fragil este echilibrul dintre memorie, justiție și libertate într-o societate încă profund marcată de propriul trecut.